-Har du sagt det till henne? -Nej.
Vänta. Kanske går det över. Och om inte...
Då finns det inget att göra åt det.
Men det är ju rätt hårt om hon bara vill tröstas lite.
Läs igenom det här. Jag vill höra vad du tycker.
-Vad är det? -En sjuk man. Det är vårt jobb.
Kan du inte skruva upp lite?
-Titta, det är en Mercedes-van. -Den är jättefin.
-Den är bättre än en häst. -Vad har du ritat?
Ett skelett. Hjälper du mig måla det?
Fråga pappa. Jag läser tidningen. - Stine, ta några grytor att slå på.
-Stine...! -Jag går till Brugsen.
-Vad ska du göra? -Handla.
-Vi har ju handlat. -Ja, men vi behöver några...
Ska ni med? Sätt på jackorna då.
-Kan vi få en swimmingpool? -Nej.
Det är ju bara att få en grävskopa att komma och göra hålet.
Jag trodde du ville ha en båt. Och en Playstation.
-Det vill jag. -Emil! Kom.
Du kan inte få allt du vill ha. Man måste välja. Så är det.
-Swimmingpoolen och Mercedesen då. -Då får du spara pengar.
-Kan vi få en sån här sugkopp? -Nej. Nej, nej, nej.
-Kan vi få en sån? -Det är den sista nu. Inte mer.
Kan ni inte lugna ner er? Hör ni! Lugna ner er lite nu.
-Det är Cæcilie. -Hej. Hur är det?
Hej. Bra. Med dig då?
Jag går runt här på ISO eller vad det heter-
-och det enda jag kan tänka på är dig.
Det kan jag mycket väl förstå. Det är ju en hemsk affär.
Nej, ärligt talat. Hör på vad jag försöker säga till dig. Att...
Jag är rädd att jag har blivit mycket kär i dig.
-Är du kvar? -Ja.
Nu tar ni inga fler. Lugna ner er lite nu.
-Det är extrapris där nere på dem. -Ta en var. - Tack.
Jag... Jag var bara så enormt sugen på att träffa dig.
Ja.
Hallå! Tala inte i telefon, det stör kortmaskinerna. Stäng av den.
Det tar en sekund. Kan jag få avsluta samtalet? Tack ska du ha.
-Ja, då var jag tillbaka. -Ska jag inte ringa dig senare?
-Jovisst, gör det. -Okej. Hej.
Och så lugnar du ner dig! Okej? Båda två!
-Vad är det ni har köpt? -Det finns vingummin också.
-Bara lite till helgen. -Ska vi äta barnmat i helgen?
Har du köpt det?
Vad är det för skräp?
-Pappa pratade bara i mobiltelefonen. -Vem pratade du med?
-Ska vi inte äta chokladen? -Jo, här. Och så gå upp till Stine.
-Vem pratade du med? -Finn. Vi har mycket nu.
-Ljug inte, jag är ingen idiot. -Påstår du att jag ljuger?
När du är hemma sitter du bara och glor. Du talade inte med Finn.
Påstår du att jag ljuger? Tror du inte att jag pratade med Finn?
Ska jag ringa honom? Vill du prata med honom.
-Det är ju fantastiskt...! -Var det Cæcilie?
Har du nåt på gång med Cæcilie? Är det det?
Det menar du inte. Menar du det du säger?
Ska jag säga dig en sak? Det är du som har bett mig hjälpa henne.
Det är du som säger att jag ska gå upp mitt i natten och hjälpa henne.
Det är inte min idé.
Jag vill mycket gärna slippa det. Så tar du och pratar med henne.
Ska vi göra det så?
Vad är hon? 22 år? 23 år, för fan.
Hon ser yngre ut än vissa av Stines kompisar.
Du ska inte stå och säga att jag har tid att ha en affär.
Är det det du säger? Va?
Det är du som vill att jag hjälper. Jag har inte bett om det här.
-Jag tycker bara att du är konstig. -Är det konstigt att jag är trött?
-Du är inte som du brukar vara. -Jag arbetar hela tiden.
Jag är ledsen om jag sitter och bara glor.
När fan blev du så svartsjuk?
Alltså, det är bara...det här...
Jag tycker bara att du uppför dig konstigt.
Jag är trött, för helvete. Jag jobbar ju hela tiden.
Är det konstigt? Nu får du sluta.
-Är det konstigt? -Förlåt.
-Förlåt mig. -Förlåt. Jag är trött, trött, trött.
Förlåt, Niels.
Förlåt.
Okej?
Är nåt galet?
-Fick du godis av pojkarna? -Nej.
Är det sant? Då går jag upp och pratar med dem, tror jag.
Vad är det? Va? Vad är det?
Ingenting.
Ja...
-Hej! -Hej.
Kan ni svara i telefonen där inne?
Hej. Cæcilie har ringt jättemånga gånger.
Hon lät lite...
-Talade du med henne? -Jag tror att du ska ringa henne.
-Jag lagar lite mat först. -Pappa!
Det är en tant som vill prata med dig. Hon vet att jag heter Emil.
-Ja, det är Niels. -Varför svarar du inte i din mobil?
Batteriet är slut.
Han är snäll, din son.
Möblerna har kommit.
Jag tycker du ska försöka sova och ring mig i morgon på jobbet.
-Är din fru där? -Ja, precis.
-Jag ringer i morgon då. -Ja, i morgon bitti till jobbet.
Bra. Hej, hej.
-Jag skulle hälsa. -Tack. Var hon okej?
Jag tänkte... Ska vi inte bjuda upp henne på middag en kväll?
-I kväll kanske? -Inte i kväll. Det orkar jag inte.
Räcker det inte med bara oss i kväll?
-Jo, jo. -Ska vi ha ris eller potatis?
-God natt. -God natt.
Neurokirurgen, det är Hanne. Det er Hanne.
-Ja, hej, det är Cæcilie. -Hej.
Jag ville bara höra hur det är och om Joachim har sagt nåt eller...
Det är inget nytt, Cæcilie.
Där. Bra...
Då ska vi bara ha vår säng på plats.
Du tror inte att vi ska ta det lite lugnare?
Vad menar du med ta det lugnt?
Det jag säger. Att vi kanske skulle ta det lugnt.
-Förlåt att jag har ringt så mycket. -Det är inte det, det är okej.
-Det var bara lite fånigt. -Jag kommer inte på det, jag...
Jag kommer inte på vad vi håller på med.
Det gör jag inte.
Vad fan håller du på med?
-Stine, vad gör du här? -Vad fan håller du på med?
-Vad gör du här, Stine? -Jag vet allt.
Du är ihop med henne, va? Ditt jävla svin!
-Stine, hör på mig... -Är hon glad för alla möblerna?
-Varför säger du så? -Jag kan inte ens få en klänning!
Älskling, hör på mig.
Du kan visst få en klänning. Det är inte det det handlar om.
-Sluta med det här. -Svin!
Stine, stanna nu här. Stine! Stine? Stine!
Tack för hjälpen, Anja.
Jag säger att hon ska ringa om jag hör av henne.
-Nå? -Jag kan inte hitta henne.
-Hon får världens utskällning. -Lugn nu.
-Det har hänt nåt. Hon är halv elva. -Det har inte hänt nåt, Marie.
Du ska bara hålla dig borta från min pappa. Din lilla skithora.
Du hade den jackan på dig den dan då Joachim blev överkörd.
Men du hade en annan frisyr.
-Det är mitt fel. -Vilket då?
Jag sa till min mamma att hon skulle köra fortare. Det var mitt fel.
Det var inte ditt fel, Stine.
-Förlåt. -Det var en olycka.
-Vill du komma in? -Nej.
Håll dig bara borta från oss. Hitta en annan familj att förstöra.
Jag går in, jag fryser.
Han har dig bara att knulla med. Han är ju inte kär i dig.
-Har du själv en pojkvän, Stine? -Det angår fan inte dig.
-Då är det lite svårt att förklara. -Va? Jag har haft många pojkvänner.
-Jag har en pojkvän nu också. -Jag trodde att han hade lämnat dig.
-Har han sagt det till dig? -Ja.
Du ska inte lägga dig i mitt liv. Inte i min pappas heller!
Nej.
Jag tror att du vet-
-att din pappa älskar dig och dina syskon mycket mer-
-än han nånsin kommer att gilla mig.
Kan du inte hitta nån annan?
Det är Stine.
-Det är Marie. -Hej, det är Cæcilie.
Jag ville bara säga att Stine är här hos mig.
Jaså?
Ja, hon har det bra. Jag tänkte bara säga det.
Ja.
Ja...
Okej. Vi kommer och hämtar henne med detsamma. Hej. Tack.
Hon är hos Cæcilie.
Varför är hon hos Cæcilie?
Det är hon för att jag var inne hos Cæcilie i dag.
Okej.
Stine var också där. Hon hade följt efter mig.
Så blev hon jätteledsen och stack-
-för att jag hade köpt möbler till Cæcilie.
-Hade du köpt möbler till henne? -Ja.
Varför har du köpt... Vad är det?
Förlåt.
Hur många gånger har du varit hemma hos henne?
Det vet jag inte. Sex gånger. Sju gånger, kanske. Jag vet inte.
Marie...Marie?
Men hennes pojkvän då? Vet han att du har besökt henne?
Är du sjuk i huvudet? Va? Är du sjuk i huvudet?
Hur länge har du ljugit?
-Det här var inte meningen. -Vet Stine det?
-Ja, det gör hon uppenbarligen... -Är det ett sånt team vi är nu?
Jag kör över mannen och så knullar du resterna?
-Är det så det är nu? -Sluta nu.
Ska jag sluta? Knulla henne så mycket du vill.
Se bara till att hon inte kommer i närheten av mina barn, okej?
Men när du har knullat färdigt, kom då hem igen-
-för annars är det många som blir ledsna!
Och om hon kommer i närheten av mina barn så dödar jag henne!
Är det förstått?!
Vart ska du? Vart ska du?
Jag ska in och hämta min dotter. Stine, du vet. Var bor Cæcilie?
-Jag ska hämta henne. -Säg bara var hon bor.
-Jag hämtar henne gärna. -Var bor hon?!
Hon bor på Fiskedamsgade 16, 3 trappor upp.
Tänk att du kan adressen utantill, din fårskalle!
Så...
Det är nog bäst jag går ner ensam.
Hej, Stine. Gå du bara ner till bilen.
Gå ner till bilen. Jag kommer.
-Jaha...tack ska du ha. -Det var så lite.
Jag kan mycket väl förstå att du är ledsen.
Det kan jag faktiskt.
Jag kan också mycket väl förstå att du behöver tröst.
Men du ska inte förstöra vår familj.
Det är alltför många människor som blir riktigt ledsna av det.
-Förstår du vad jag säger? -Ja.
Så du ska hålla dig borta.
Du ska hålla dig borta.
Och för övrigt...så har vi inte alls råd med alla de där möblerna.
-Är pappa sur? -Nej, pappa är inte sur.
Pappa är bara en jättestor fårskalle.
-Hej, prinsessan. -Hej.
-Är du hungrig? -Nej tack.
-Säkert? -Ja.
-Du får förlåta... -Det är jag som ska säga förlåt.
Stine... Kom här.
Förlåt, Stine.
Hon är trevlig.
Lämnar du oss?
Det gör du.
-Jag är kär i henne, Marie. -Nej, det är du inte alls.
Det är du inte.
Jo.
-Hennes pojkvän då? -Jag tänker på henne hela tiden.
Hon är 23 år, Niels. Inte mycket äldre än skjortan du har på dig.
-Det är bara för att du är förvirrad. -Kanske. Jag kan... Förlåt.
Jag kan inte... Jag tror att jag måste gå.
-Snälla, kan du inte stanna? -Jag står inte ut med mig själv.
Jag går och ljuger för dig hela tiden.
Älskar du henne?
Ja, det gör jag nog.
-Nej, det gör du inte. -Jag måste gå.
Snälla, kan du inte stanna?
Kan du inte stanna? Jag älskar dig. Snälla, stanna.
Det vet jag.
-Jag kan inte. -Men barnen då?
När det ska hända allt möjligt med dem och du inte är här?
Du får inte alls se alla saker som de gör.
Sluta nu! Jag tänker på det hela tiden.
-Jag älskar dig. Snälla, stanna. -Jag kan inte. Jag bara grubblar.
-Snälla, kan du inte stanna? -Mamma.
-När får vi nåt att äta? -Fråga pappa, för han ska lämna oss!
-Nej, jag menade det inte, Niels. -Det går inte. Marie...
Det går inte. Förlåt.
-Marie, jag måste gå. -Snälla, kan du inte stanna, Niels?
Förlåt mig. Det går strax över.
Jag ska nog ta mig samman. Det går alldeles strax över.
Jag har lämnat dem.
Så...
-Hon har slutat komma helt, va? -Du vill ju inte träffa henne.
-Ringer hon inte längre heller? -Hon ringer varenda dag.
Varenda dag?
-Jag drömde att hon hade en annan. -Det tror jag inte att hon är.
-Det vet du inte ett skit om. -Nej, Joachim, det vet jag inte.
-Fan vad du är ful egentligen. -Ja, jag har inte haft nån tur.
Kan inte en av kirurgerna som knullar dig ta bort rynkorna och påsarna?
Det vill de kanske inte göra för dig?
Finns det en... Nu frågar jag rakt ut.
Finns det en lista man kan skriva upp sig på och tömma sig i dig?
Jag tycker inte vi känner varann så bra att jag ska svara på det.
Nu ger jag dig bara ett gott råd.
Du ska fanimej ta vad du kan få av män.
-Behöver du inte lite frisk luft? -Vad menar du då?
Ska vi gå en liten promenad när vi har ätit? Bara en liten
Hmm... Varsågod.
Du har ringt Cæcilie. Lämna ett meddelande eller ring senare.
Det är Sørensen på Rigshospitalet. Joachim har bett mig ringa dig-
-för att fråga om du vill besöka honom.
Du kan ringa mig, så kan vi prata om det. Hej då.
Ska jag köra dig?
Nej. Nej...nej.
-Nej, jag tror att jag går dit. -Okej.
Okej...
-Hej, hej. -Hej.
Joachim...
-Hej. -Hej.
Jag...har saknat... Jag har saknat dig.
Du...
-Du får förlåta att jag har... -Det är okej.
-Vill du hjälpa mig? -Ja. Alltid.
-Det är jag som kör dig. -Då får du skjuta igång mig.
-Hej, ungar. -Hej, pappa!
-Hur är det? -Det är bra.
Grattis på födelsedan, älskling. - Och lite till dig.
Det är tungt. Vad är det?
Det är en Mercedes-häst med en swimmingpool ovanpå.
En Mercedes är inte så liten.
-Öppna det. Vi ser vad det är. -Öppna!
-Hej. -Hej.
Hur är det?
Jag har ställt ut de sista av dina saker i hallen.
-Vad är det för saker? -Lite skjortor och böcker.
-Du har lite grädde här. -Jaha, okej. Tack.
-Var det en häst? -Pappa har gett mig en Playstation!
Vad läcker den är. Grattis. - Tack ska du ha.
Ska vi se vad det är? Hur gör vi det?
-Ska jag hjälpa dig med nåt? -Du kan sätta flaggor i den där.
-Så där. -Det är jag inte världsmästare på.
-Vi får nog be mamma hjälpa till. -Nej, jag vill också försöka.
-Varför kommer inte farbror Finn? -Finn är inte din farbror.
-Varför kommer han inte? -Han jobbar.
Men jag skulle hälsa och säga att det var häftigt att bli åtta år.
-Då får jag ingen present. -Sanne och Robert kommer i kväll.
-Hur går det med Cæcilie? -Bra.
-Ska ni flytta ihop? -Stine!
Det är ju ingen hemlighet.
-Det vill du kanske inte berätta om? -Nej. Sluta.
Gustav? Gustav...
-Är ni rädda om er nu? -Ja.
Ha det bra, din lille buse. Kom här.
-Vi ses. -Ja. - Trevlig födelsedag, gubben.
-Gustav. -Stanna här. Vi ska äta fläskkarré.
Jag ska jobba.
Men jag kommer och hälsar på dig igen om fem dar. Okej?
Hej.
-Tack för tårtan. -Tack själv.
Ha det bra nu.
-Det är inte fint, men det är rent. -Tackar.
-Vill du ha ner en teve? -Det är bra som det är.
Jag ska supa mig full. Ska du vara med?
-Jag står över, jag ska sova lite. -Marie tar tillbaka dig igen.
Det går tre månader. Så var det alltid med Mille.
-Ta det bara lite varligt. -Håll käften nu! Du vet ingenting.
Det kanske inte handlar om att få tillbaka Marie.
-Jaså? Då tar det nog längre tid. -Ja, det gör det nog.
-God natt. -God natt. Tack för sängkläderna.
Försiktigt nu. Håll i ordentligt.
För helvete! Försiktigt nu.
Håll i hårt. Nej, shit!
Smaka. Varsågod.
Så måste vi se till att få byggt en ramp här.
Smakar det bra?
Jaha... Är det nåt mer som sällskapet önskar?
Ja, Tommy... Vad är det det heter?
Jag kan inte be dig att hjälpa mig med att...med att kissa?
Cæcilie får inte följa med ut på herrtoaletten.
Det var ett skämt.
-Tommy... Ta det lugnt. -Jaså, för helvete.
Där lurade du mig. Men ropa bara om det är nåt, så kommer jag.
Mer?
Ja, vad fan gör jag här?
Du är mycket vacker. Men...
Jag vill enormt gärna säga till dig att det är okej...
...att du inte vill vara ihop med mig.
Det är helt okej, om det är för att du inte älskar mig.
Det är bara inte okej...
...om det är för att du är helt förvirrad.
Då blir jag galen.
-Ja, men... -Jag vet inte vad du vill med mig.
Vad vill du med mig? Vad vill du med mig?
Va?
Det vet du inte, för du är så himla bortskämd.
Du är så himla...bortskämd.
Du sa: "Kom här, så följer jag med dig."
"Mmm, härligt. Ta honom."
Du har inte tänkt dig för.
Jag älskar dig.
Och det var det jag kom upp för trappan för att säga. Så där!
Och nu har jag sagt det. Lås mig ute.
-Niels, kan du inte...? -Vad vill du?
Du vill... Vad då, kyssas?
Vill du krama mig?
Jag saknar dig också. Det gör jag. Jag saknar dig.
Vad tänker du på?
Varför sover du inte? Jag trodde du var trött.
Vad tänkte du på?
Jag tänkte på om vi två inte skulle gå på teater i kväll.
Vi kan äta nånstans först och hitta nåt som vi båda vill se.
Cæcilie...
Jag går aldrig på teater. Jag har skittråkigt på teater.
-Det är inte mig du ska ha med. -Jo, det är det.
Nej. Jag vill inte följa med.
Jag vill bara be dig komma och besöka mig nån gång ibland.
Och hjälpa mig lite, i alla fall i början.
Så vet jag att det kommer att bli längre och längre mellan besöken.
Men då tror jag att jag har blivit mycket bättre på att klara det här.
Ja...
Inte sant?
-Du ska väl inte gråta? -Nej.
Det ska jag inte.
Vi...
-Vi hade bara otur. -Ja.
Därför ska det väl inte gå ut över dig?
Lilla, söta, bredfingrade Cæcilie.
Vi ses.
Ja...
Vi ses. Ska vi inte säga det? Det är bäst.
-Hej. -Hej.
-Ha det bra. -Du med.
Ja?
-Hej. -Hej.
Jag har lämnat Joachim.
Eller vi har lämnat varandra. Så...
-Och vad händer nu? -Det vet jag inte.
Men det kommer jag på. Så...
Får jag ringa dig?
Ja, det får du.
-Vi ses. -Ja. Kanske.
-Cæcilie... -Ja?
Du ska veta att om jag hade vetat att allt det här skulle hända-
-så hade jag gjort det ändå.
Ska jag sitta lite hos dig?
Ja.
Det är okej.